8
1 Iară vă facem voao, fraţilor, ştire de darul lui Dumnezeu cel dat în besearicile Machidoniei,
2 Că întru multă ispită de necaz prisosinţa bucuriei şi sărăciia lor cea adâncă au sporit spre bogăţiia bunătăţilor.
3 Că după putearea lor (mărturisesc însumi) şi preste putinţă voioşi au fost.
4 Cu multă rugăminte rugându-ne pre noi, ca să luom darul şi împărtăşirea slujbei cea cătră sfinţi.
5 Şi nu precum aveam nădeajde, ci singuri pre sine s-au dat întâiu Domnului şi noao, prin voia lui Dumnezeu.
6 Să îndemnăm pre Tit, ca, precum mai înainte au început, aşea să şi săvârşască întru voi şi darul acesta.
7 Şi, precum întru toate prisosiţi, cu credinţa şi cu cuvântul şi cu ştiinţa şi cu toată nevoinţa şi cu dragostea voastră cătră noi, aşa şi întru acest dar să prisosiţi.
8 Nu ca cum aş porunci grăiesc, ci prin nevoinţa altora, şi adeverinţa dragostei voastre dovedind.
9 Că ştiţi darul Domnului nostru Iisus Hristos, că pentru voi au sărăcit, bogat fiind, ca voi cu sărăciia Lui să vă îmbogăţiţi.
10 Şi sfat întru aceasta vă dau, că aceasta easte voao de folos, carii nu numai a face, ci şi a vrea aţi început de an.
11 Iară acum şi a face pliniţi, ca precum v-au fost îndemnarea a vrea, aşea să vă fie şi a plini dintru ceale ce aveţi.
12 Că, de easte voia gata, după cât are cineva, easte priimită, iară nu după cât nu are.
13 Că nu ca să fie altora răpaos, iară voao necaz, ci dintru întocmire în vreamea de acum, ca prisosinţa voastră să plinească lipsa acelora:
14 Ca şi prisosinţa acelora să plinească lipsa voastră, ca să fie întocmire.
15 Precum easte scris: „Celui cu multul nu i-au prisosit, şi celui cu puţinel nu i-au lipsit”.
16 Iară mulţămită lui Dumnezeu, Celui ce au dat aceastaşi nevoinţă pentru voi în inima lui Tit.
17 Căci îndemnarea aceaea o au priimit, şi fiind mai sârguitoriu de bunăvoie au ieşit la voi.
18 Şi am trimis împreună cu el şi pre fratele, a căruia laudă întru Bunavestire easte prin toate besearicile.
19 Şi nu numai aceasta, ci şi hirotonit easte de besearici să fie soţie călătoriei noastre cu darul acesta, care să slujeaşte de noi spre mărirea lui Dumnezeu şi spre îndemnarea voastră.
20 Ferindu-ne de acesta, ca să nu ne hulească pre noi cineva întru această îndestulată strânsură mare, ce să slujeaşte de noi.
21 Că gândim ceale bune, nu numai înaintea Domnului, ci şi înaintea oamenilor.
22 Trimis-am împreună cu ei şi pre fratele nostru, pre carele l-am ispitit întru multe, de multe ori, că easte nevoitoriu, iară acum cu mult mai nevoitoriu pentru nădeajdea cea multă spre voi.
23 Şi ori pentru Tit, soţ mie easte şi întru voi împreună-lucrătoriu; ori pentru fraţii noştri, apostolii besearicilor sânt, mărirea a lui Hristos.
24 Drept aceaea, arătarea dragostei voastre şi a laudei noastre pentru voi spre dânşii să o arătaţi, înaintea feaţii besearicilor.