22
1 Când vezi boul fratelui tău sau oaia lui rătăcind, să nu le treci cu vedearea, ci să le abaţi şi să le întorci la fratele tău şi să le dai lui.
2 Iară de nu easte aproape fratele tău de tine, nici-l ştii pre el, le bagă în sălaşul tău, şi să fie la tine până ce le va căuta fratele tău şi le vei da lui.
3 Aşea să faci cu asinul lui, şi aşea să faci cu haina lui, şi aşea să faci cu tot ce au pierdut fratele tău, toate câte au pierdut el, şi le vei afla tu, să nu le treci cu vedearea.
4 De vei vedea asinul fratelui tău sau boul lui căzuţi pe cale, să nu-i treci cu vedearea, ci, râdicând, să-i râdici împreună cu el.
5 Să nu să îmbrace muiarea cu haine bărbăteşti, nici bărbatul să nu să îmbrace cu haine muiereşti, pentru că urâciune easte înaintea Domnului Dumnezeului tău tot cel ce face aceastea.
6 Iară de vei afla vreun cuib de pasere înain-tea feaţii tale, în cale, au în vreun copaciu sau pre pământ, cu pui sau cu oao, şi mumă-sa zăcând preste pui sau preste oao, să nu prinzi pre mamă cu fiii,
7 Ci pre mumă să o slobozi, iară puii ia-i ţie, ca să fie bine ţie şi să trăieşti zile multe.
8 Şi când vei zidi casă noao, fă cunună podului tău, ca să nu faci ucidere de om în casa ta, de va cădea cineva de pre el.
9 Să nu sameni în viia ta mai multe fealiuri, ca să sfinţască roada şi sămânţa carea o ai sămănat împreună cu roada viei tale.
10 Să nu ari cu bou şi asin împreună.
11 Să nu te îmbraci cu haină ţăsută din lână şi din in împreună.
12 Baieri să-ţi faci la ceale patru cornuri a hainelor tale cu care te vei îmbrăca.
13 De va lua cineva muiare şi va lăcui împreună cu ea, şi o va urî,
14 Şi va aduce asupra ei cuvinte de vinuit şi-i va grăi nume rău, şi va zice: «Am luat muiarea aceasta, şi, întrând eu la dânsa, nu am aflat la ea feciorie»,
15 Şi, luându-o pre ea tatăl featei şi mumă-sa, vor arăta ceale de feciorie ale featei înaintea bătrânilor, la poartă,
16 Şi va zice tatăl featei cătră bătrâni: «Pre fata mea aceasta o am dat muiare omului acestuia, şi o au urât.
17 Acum el pune asupra ei cuvinte de vinuire, zicând: ‚N-am aflat la fata ta feciorie’, şi aceastea sânt seamnele fecioriei featei meale». Şi vor desface haina înaintea bătrânilor cetăţii.
18 Şi vor luoa bătrânii cetăţii aceiia pre omul acela şi-l vor pedepsi,
19 Şi-l vor globi o sută de sicli şi le vor da tatălui featei, pentru că au grăit nume rău asupra fecioarei israilteane, şi-i va fi lui muiare, şi nu va putea să o gonească pre ea în toate zilele vieţii sale.
20 Iară de va fi adevărat cuvântul acesta, şi nu să va afla feciorie la fată,
21 Vor scoate pre fată la uşea căsii tătâne-său, şi oamenii cetăţii aceiia o vor ucide cu pietri şi va muri, pentru că au făcut necurăţie întru fiii lui Israil şi au curvit în casa tătâne-său, şi vei rădica pre cel rău dintră voi.
22 Iară de să va afla om dormind cu muiare carea are bărbat, să-i ucideţi pre amândoi, şi pre omul cel ce au dormit cu muiarea, şi pre muiare, şi vei râdica pre cel rău din Israil.
23 Iară de să va afla fată fecioară logodită cu bărbat, şi aflându-o pre ea om în cetate va dormi cu ea,
24 Veţi scoate pre amândoi la poarta cetăţii lor şi-i veţi ucide cu pietri, să moară: pre fată pentru că nu au strigat în cetate, iară pre om pentru ce au smerit muiarea deaproapelui, şi vei rădica pre cel rău dintră voi.
25 Iară de va afla în câmp omul pre fata cea logodită, şi sâlindu-o va dormi cu ea, să ucideţi numai pre cel ce au dormit cu ea.
26 Iară featei să nu-i faceţi nimica, că nu easte vinovată morţii, că precum vreun om să scoală asupra deaproapelui şi-l omoară, aşea easte lucrul acesta.
27 Că în câmp o au aflat pre ea, şi au strigat fata cea logodită, şi nu au fost cine să-i ajute.
28 Iară de va afla cineva pre fata cea fecioa-ră, carea nu easte logodită, şi silindu-o va dormi cu ea, şi să va afla,
29 Omul cel ce au dormit cu ea va da tatălui featei cincizeci de didrahme de argint, şi ea va fi lui muiare, pentru că o au smerit pre ea, şi nu va putea să o gonească în toate zilele vieţii sale.
30 Să nu ia omul muiarea tătâne-său şi să nu descopere acoperemântul tătâne-său.